Tämä tarina kertoo ammattilentäjistä ja heidän eristyneestä maailmastaan -
heidän saarestaan taivaalla.
Ammattilentäjä on ennen lähtöä innokas ja hermostunut -
mutta salatakseen tunteensa hän käyttäytyy liioitellun rennosti.
Sen takia, että hän siirtyy uuteen vaikkakin tuttuun maailmaan.
Siirtyminen alkaa hetkeä ennen kun hän nousee maasta -
ja se loppuu heti ilmaan kohoamisen jälkeen.
Taivaalla oltaessa elämän ja kuoleman todellinen arvo tulee esiin.
Ammattilentäjien on oltava mutkattomia ja yksinkertaisia.
Heidän on ajateltava suoraviivaisesti tai he kuolevat väkivaltaisesti.
Monet ammattilentäjät määrättiin -
armeijan ilmakuljetusjoukkoihin, kun sota Saksaa vastaan alkoi.
He toimivat armeijassa olematta sotilaita.
He käyttivät aluksi lentoyhtiön univormuaan -
mutta lämpötilan raju vaihtelu ja kauas ulottuvat vaikeat matkat -
saivat luopumaan muista kuin lentäjän lakista.
Tämän tarinan miehet ovat kuvitteellisia hahmoja -
mutta heidän esikuviaan löytyy ohjaamoista kaikkialla maailmassa.
He lentävät tänään sodassa ja huomenna rauhan aikana.
Olipa maailmantilanne mikä tahansa, lentäminen on heidän elämäänsä.
On olemassa muita, ehkä sankarillisempia tarinoita -
mutta olipa valittu tarina mikä tahansa -
ja tapahtuipa se maassa tai taivaalla missä tahansa -
tarinan miehet olisivat samanlaisia kuin Murray -
D'Annunzia -
Stankowski -
Lovatt -
ja Dooley.
ULKOILMAN LÄMPÖTILA
Koneeseen alkaa kertyä jäätä.
D'Annunzia, yritä tehdä ristisuuntima Desolation Islandin avulla.
En saa yhteyttä.
- Entä Goose Bay? - Ei onnistu.
Johtuu revontulista. Meidän pitää odottaa.
Murray, missä arvelet meidän olevan?
Tässä, kapteeni.
Missä? Kuinka kaukana Labradorin rannikolta?
320 tai 350 kilometrin päässä.
Voit olla väärässä. Tuntuu, että olemme rannikon yläpuolella.
Arvioi, millainen maanopeus tarvitaan -
jotta pääsemme Hamilton-joen suulle 10 minuutissa.
Nopeuden pitäisi olla 320 km/t, kapteeni.
Se olisi melkein mahdotonta!
Täällä ylhäällä voi tapahtua mitä tahansa, Murray.
- Onko jokin vialla? - Siinäpä se, ei vielä.
15000 lentotunnin jälkeen -
on epäileväinen, kyyninen -
ja ennen kaikkea nöyrä.
Takana on lennettyjä päiviä ja öitä.
Jos noudattaa yksinkertaista sääntöä, että turvaa oman henkensä -
myös matkustajat pysyvät terveinä.
Frank, tästä taitaa pitkä urakka.
Tällä radiolla on saatava yhteys.
Ehkä aukko löytyy.
Tuskinpa.
Emme voisi käyttää sitä. Emme tiedä, missä olemme.
Haluatko palata Grönlantiin?
Haluaisitko sompailla siinä vuonossa yöaikaan, nuorimies?
En, Pappa. Kunan vain ehdotin.
Tuollaiset ehdotukset tietävät töitä.
Emme onnistuisi siinä kuitenkaan.
Niin. Polttoaineen kulutusta on tarkkailtava.
Jos emme pääse Goose Bayhin, on mentävä Presque Isleen.
Tarvitsemme kaiken polttoaineen.
Turbulenssista ei huolehdi.
Se on vain epämukavaa.
Ei huolehdi lumesta tai ilmastohäiriöistä.
Taivaalla ollessaan on huolissaan tuulista.
Ne ovat näkymättömiä ja voivat olla hyvin voimakkaita.
Ennen kaikkea huolehtii jäästä.
Se voi tappaa.
Oletko koskaan ollut peloissasi?
Se on kuin nälkä.
Se tulee uskollisesti kaikille, jotka lentävät elääkseen.
Sen tuntee, kun ilmenee jokin pulma, näkyvä tai näkymätön.
Sen tuntee, kun moottori rykii ja pysähtyy.
Se tulee ukkosen myötä, kun laitteet menevät sekaisin.
Sen tuntee, kun laskeutuu sokkona -
eikä maata ala näkyä.
Sen tuntee, kuten nytkin -
kun epäilys alkaa hiipiä mieleen.
Sain yhteyden Goose Bayhin!
- Mikseivät he laita tutkaa päälle? - Hänen mukaansa se on päällä.
En kuule mitään.
Goose Bay yritti määrittää suuntamme, mutta signaalimme on liian heikko.
- Entä Grönlanti? - Se ei onnistu vieläkään.
- Kokeilitko Montrealia? - Kokeilin, sillä erikoistaajuudella.
- Eikö mitään? - Ei mitään.
Mikä sen pikku radioaseman taajuus on -
joka on Mont-Jolissa St. Lawrencen varrella?
790, kai. Odota hetki. Tarkistan sen.
790 on oikein, kapteeni.
Kokeillaan sitä suuntaa.
Kuulen jonkun äänen.
Tuo on varmasti se. Ääni on heikko, mutta se löytyi.
Hän puhuu englantia. Hänen pitäisi puhua ranskaa.
Kello on vartin yli. Radioasemalla pitäisi olla kuulutus.
Jos kuulutusta ei sanota ranskaksi, se ei ole Mont-Joli.
Tämä on KTRA, Pittsburgh, Pennsylvania.
Ääni hyppäsi! Hassua, miten paljon sitä tapahtuu täällä.
Missä luulet meidän olevan?
St. Lawrencen lähellä. Noin 80 kilometrin päässä tällä puolella.
Siitä ei voi olla varma ilman tähtiä ja radioyhteyttä.
Hyvä poika. Kun puhut noin, uskon sinua.
Taisimme mennä Goose Bayn ohi liian etelästä.
Emme voineet mennä pohjoiseen tällä suunnalla.
Olemme siis liian idässä. Otetaan uusi suunta.
- Lennä 430 km/t. - Selvä on, Pappa.
- D'Annunzia! - Niin.
Lähetä sokkona ympäriinsä. Etsi kaikkia mahdollisia vastaajia.
VAARA: KALLISTUS- JA NOUSUMITTARI.
El SAA KÄYTTÄÄ LENNONOHJAAJANA.
MERKKIVALO
- Menetämme taas korkeutta. - Niin!
Nosta kone 760 metriin. 90 sentin vara.
Stankowski. Murray! D'Annunzia.
Lisää alkoholia rupeleille.
Emme pysy tällä reitillä.
Jää on saatava pois heti.
D'Annunzia, etsi Goosea tai mitä tahansa.
- Selvä. - Kerro, että olemme pulassa.
Jäätä kertyy ja menetämme korkeutta.
Lennämme luoteiseen, kunnes polttoaine loppuu.
- Onko selvä? - On.
Pidä yhteys auki, jotta joku voi määrittää sijaintimme.
Jos lennämme luoteeseen, häviämme kartalta.
Se on "tutkimatonta aluetta".
Siellä pitäisi olla tasaista.
Kestäkää vähän aikaa. Selviämme tästä.
En ole hypännyt koneesta 16 vuoteen. En aio tehdä niin tänä iltana.
EN TIEDÄ MITÄÄN ODOTAN... KAIKKI SEKAISIN. PALJON...
DOOLEY SANOO ETTÄ OLEMME PULASSA...
JÄÄTÄ KERTYY. LENNÄMME LUOTEESEEN -
KUNNES POLTTOAINE LOPPUU.
KAIKKI ASEMAT MÄÄRITTÄKÄÄ SIJAINTIMME.
Ota yhteys upseerien messiin!
Luutnantti Cord, tässä radisti.
Mikä hänen viimeinen sijaintinsa oli? Ota selvää.
Ota samalla selvää, miten paljon polttoainetta on.
Tulen sinne kohta.
- Nyt on sen aika. 190 litraa jäljellä. - Avaa ikkuna.
Huuda, jos näet jotain.
- Näetkö maata vielä? - En vielä!
Kone laskeutuu vuoren laelle kuin flyygeli.
Hei, tämä taitaa särkyä.
- Näitkö aukon? - En! Mutta menimme pilvikerroksen läpi.
Sen on parasta näkyä nopeasti!
Pappa! Aukko!
- Tuolla taitaa näkyä järvi! - Tuolla on toinen!
- Pyörät alas, laskusiiveke puoliksi auki! - Mitä?
Aiotko laskeutua pyörät alhaalla?
Aion! Selviydymme tästä ehjin nahoin!
Laskusiivekkeet täysin auki.
Sulje kytkimet, Frank!
Pidelkää kiinni.
Jumalan kiitos.
Turner, mitä mieltä olet Montrealin yhteydestä Dooleyyn?
Sen mukaan hän on jossain St. Lawrencen pohjoispuolella.
Hän seurasi lentosuunnitelmaa ja meni koilliseen.
Dooleyn tuntien hän varmaan noudatti suunnitelmaa.
Etsittävä alue on sitten 26000 neliökilometriä.
Jos hän onnistui laskeutumaan ehjänä -
miten kauan hän pysyy hengissä?
Se riippuu monesta asiasta.
Ditson, olet arktisen alueen asiantuntija. Onko siellä riistaa?
Sitä ei tiedetä, kapteeni. Kukaan ei ole ollut siellä.
Jos hän käytti kaiken polttoaineen -
hän on ainakin 320 päässä tuntemattomalla alueella.
Eskimotkaan eivät halua elää siellä.
Järjestetään etsintäpartio.
Mutta minne?
Lentokoneita ei voi lähettää turhaan.
Sääkin on kurja.
Lentokoneita ei saa menettää enempää -
mutta on autettava heitä.
Jutusta voi tulla hyvin nolo.
- Cord. - Niin?
Montako konetta on vapaana etsintäpartiota varten?
- Viisi, mukaan lukien kenraalin kone. - Kenraali voi kävellä.
Harper!
Mikä on täällä palvelevien -
siviililentäjien määrä?
Se pitää tarkistaa. Heistä on vaikea pitää lukua.
Voitko arvioida, montako on saatavilla?
Katsotaanpa.
Willie Moon on joko Goose Bayssa tai jossain sieltä länteen.
Pysäytä hänet, jos voit. Kuka muu?
Stannish on Grönlannin lähettyvillä. Hänestä ei ole kuulunut pariin päivään.
Loistava yhteydenpitojärjestelmä. Entä J.H. Handy ja Stutz?
Handyn pitäisi olla menossa Islantiin. Stutz on tulossa sieltä.
McMullenin ja Fitchin pitäisi olla hotellissa.
Etsin Wally Millerin. Hänellä on nainen Bostonissa.
Käske häntä tulemaan sieltä.
Pyydä kaikki mahdolliset kokoushuoneeseen kello 9.
Turner, varmista, että koneissa on arktinen varustus.
Järjestä Ditsonin kanssa tavarat, jotka pudotetaan koneesta.
Cord.
Pysy radiohuoneessa -
ja ilmoita heti, kun kuuluu jotain tärkeää.
Onko teillä mitään muita ehdotuksia?
Niitä on oltava aamuun mennessä.
Ne lentäjät on vaikea löytää.
Terve, Walrus!
- Toitteko viskiä? - Emme, toimme tuoretta maitoa.
Maitoa? Se on vauvoja varten.
Terve, Stannish. Mitä kuuluu? Mukava tavata.
Terve, Breezy. Miten matka sujui?
Mitä te tulette tänne -
ilman viinan tippaakaan?
Mitä oikein toitte?
Lumiauran osia, ruokaa, paljon lääkkeitä ja roskakoreja.
- Mutta ei viskiä? - Ei viskiä.
Kuulitko mitään erityistä matkan aikana?
Oli ilmastohäiriöitä. Sää taitaa olla huono siellä.
Se on.
Taidamme lähteä aamulla Islantiin.
En kyllä käytä tätä paitaa enää toista viikkoa.
Ehkä et. Minulla on huonoja uutisia.
Saimme sanan Presque Islesta hetki sitten. Dooleyn kone putosi.
- Minne? - En tiedä. Eivät sanoneet.
- Jäätä oli paljon. - Millainen kone hänellä oli?
Kaksi huonokuntoista moottoria, tankit olivat täysiä.
En usko, että kone putosi mereen.
Mietin asiaa. Kone putosi varmasti maahan.
- Breezy, häivytään täältä. - Odota, Stannish.
Tiedän, mitä ajattelet. Lepää vähän.
Dooley on löydettävä. Levätään myöhemmin.
En halua määrätä teitä vartioitavaksi.
Et määrää. Olen siviili ja lähden.
- Voin tehdä sen. - Dooley voi jäätyä kuoliaaksi!
Niin, mutta teidän on odotettava.
Sää Goosessa ja Presque Islessa on kurja.
Odotammeko vain, että napapiirille tulee kesä?
Dooleyn mahdollisuudet huononevat, jos on etsittävä teitäkin.
Ottakaa neljän tunnin unet. Siihen mennessä on tuoreita uutisia.
Hyvä on. Neljä tuntia, ei enempää.
Lighthouse Lilin kapteeni haluaa puhua kanssasi.
- Penelope Lighthouse Lilille. Anna tulla. - Oletko kuullut Dooleysta?
Voin arvata. Hän järjesti itselleen siirron lämpimälle Tyynellemerelle.
- Hänen koneensa putosi, Stutzie. - Sano uudelleen.
Dooleyn kone putosi varhain eilen illalla.
- Minne? - Kukaan ei tiedä.
Eikö sitä voi saada selville? Putosiko kone veteen?
He eivät usko niin.
Hän on jossain pohjoisessa.
Niinpä tietysti.
Etsinnät alkavat tänään. Voit ehtiä mukaan.
Hei, Sunny! Herää! Nyt on kiire!
- Mitä tapahtuu? - Dooleyn kone putosi.
Sepä harmi.
Dooley-parka. Hän oli hyvä tyyppi.
Hän voi olla vielä elossa. Hänen ei uskota pudonneen mereen.
- Oletko hereillä? - Tavallaan.
Kuuntele. Otetaan riskejä vähän enemmän.
Ehdimme huomisten etsintöjen alkuun, jos emme pysähdy -
tankkaamaan Grönlannissa. Lennetään suoraan sinne.
Se sopii minulle. Mikä vain on tapana.
Kone on pudonnut.
Niin, suuren tuntemattoman alueen keskelle.
Järven päälle. Mutta missä järvi on?
Jos Luoja suo auringonpaisteen aamulla -
sijainnin voi yrittää selvittää oktantin avulla.
Ehkä.
Ajattele, niin ei palella. On ajateltava kaikkea.
Tankissa on jäljellä 110 litraa -
ehkä enemmän. Hienoa.
Radion saa toimimaan.
Voi lähettää sijaintitiedot jostakin jonnekin -
jos saa moottorin käyntiin näin kylmässä.
Sitten ruoka.
Kolme tölkkiä lohta, kahdeksan suklaapatukkaa, armeijan muonaa -
ja kaksi eilisiltaista marmelaatileipää.
Yhdestä on purtu pala pois.
Ne on jaettava jotenkin -
viiden miehen kesken ehkä kuuden päivän ajaksi.
Mutta on oltava erittäin varovainen.
Nyt ei ajelehdita lautalla lämpimällä merellä. On pysyttävä lujana.
Se on ainoa keino kylmää vastaan.
He kaikki turvautuvat sinuun.
Heitä on vahdittava. Tämä yö on helpoin.
He söivät tänään ja ovat yhä voimissaan -
mutta huomenna tai ylihuomenna -
he alkavat ajatella elossa olemista.
He haluavat lähteä omille teilleen tuntemattomalla alueella -
koska he ovat inimillisiä. Mutta et voi itse olla inimillinen.
Heille on kerrottava joka päivä, ettei sitä voi tehdä -
että se halu on kuin hiipivä sairaus.
He haluavat asettua lepäämään, eivätkä nouse enää koskaan.
On etsittävä ruokaa. Se on ensimmäinen seikka.
On selvitettävä, missä ollaan. Se on toinen seikka.
Sitten voi auttaa toisia löytämään tämän sijainnin.
Stannish, McMullen, Stutz -
J.H. Handy ja Willie Moon.
He tulevat varmasti, niin kuin lupasit näille.
He eivät jätä pulaan tuntemattomalle alueelle.
He tulevat, vaikka siihen menisi koko talvi.
Mutta itsellä on aikaa kuusi päivää.
Isä meidän, joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon sinun nimesi.
McMullen! Herätys!
Heräähän nyt, McMullen.
Anteeksi, en aikonut...
Älähän nyt, Mac.
Minä pyydän.
Mac, et saisi. Ei, Mac.
Yksi, kaksi, kolme.
McMullen. Herätys.
Herää nyt, Mac. Sotilaspoliisi käski sinun tulla heti.
Häivy täältä!
- Anna ne huovat! - Ei, Mac! Älä.
Sinun ja Fitchin on herättävä. Sotilaspoliisi käski tulla heti.
Herätä Fitch ja jätä minut rauhaan.
Minä pyydän, Mac.
En herätä enää, jos heität minut aina ikkunasta.
Hyvä on!
Anteeksi, Rene. Sulje se himskatin ikkuna.
- Herää, Fitch! - Olen jo hereillä.
Ne armeijan hullut haluavat meidät sinne.
- Heillä ei ole lainkaan ajan tajua. - Asia oli kuulemma tärkeä.
Jotain on vialla, tunnen sen selvästi.
Lopetan tämän puuhan tähän paikkaan.
Hommaan itseni takaisin Carolinaan.
Hankin vanan muulin ja muokkaan auralla -
koko sen hemmetin maaseudun.
Milloin aioitkaan lähteä?
Tänä aamuna. Juuri tänä aamuna.
NMKY
Moon puhelimessa.
Willie.
En olisi halunnut häiritä.
Hei, pikku kumkvattini. Mitä sinulla on mielessäsi?
Kultaseni, olisin halunnut, että olet nämä päivät kotona.
Puhu kovempaa. En kuule!
Sotilaspoliisi on soitellut. He käskivät sinun tulla heti.
Kerro, ettet löytänyt minua.
Haluaisit varmasti lähteä, Willie.
Dooleyn kone kuulemma putosi.
Laitatko paitoja laukkuuni, rakas?
Pitkät kalsarit, armeijan kengät ja sukkia.
Aioin paistaa sinulle todella herkullisen kanan tänään.
Älähän nyt, kultaseni. Rauhoitu.
Kaikki sujuu hyvin. Hei sitten.
Hei hei, Willie.
SYVÄ
Mike!
Willie!
Tule tänne!
No niin, kuunnelkaa, apinat. Rauhoittukaa hetkeksi.
Isä lähtee taivaalle.
Sinä tulit juuri kotiin.
Niin. Kai te selviätte kunnolla kotiin?
Tietysti. Menemme ratikalla, meillä on 50 senttiä.
Olemme upporikkaita.
Kuunnelkaapa tarkasti.
Pukeutukaa hyvin lämpimästi, jotta ette vilustu.
- Pitäkää huolta äidistä, jooko? - Varmasti.
Uidaan kilpaa.
Saat vähän etumatkaa, Mikey.
Mene siihen.
Valmiina?
Paikoillanne -
valmiina, hep!
Valmiina?
Paikoillanne -
valmiina, hep!
Vaelsit aika kauaksi leiristä, Bub.
Etsin lihaa.
- Näitkö mitään? - En.
Et edes jälkiä?
En muuta kuin lunta.
Näitkö mitään erilaista puuta?
Tämä puu ei pala.
Sisällä oleva mahla on jäätynyt.
Niin on tainnut jäätyä naamanikin. Tunto on mennyt, Pappa.
Pitäisikö sitä hautoa lumella?
Se ei taida olla hyväksi.
Palataan koneeseen ja laitetaan siihen öljyä.
Se saattaa auttaa.
Pysy sisällä pari seuraavaa päivää.
En tajua.
Auringossa tuntuu lämpimältä eikä tuule.
Täällä on -40 astetta. Meidän on oltava erittäin varovaisia.
Mitä teemme, jos alkaa tuulla?
Kyhäämme jonkinlaisen suojan tuonne.
YHDYSVALLAT
Murray taitaa olla peloissaan.
Puhelee vaimostaan ja lapsestaan.
Se lapsi on ehkä aivan pieni.
Puhun hänen kanssaan.
Eihän täällä olekaan mitään syytä pelätä.
Vain muutama tuhat kilometriä lunta, jäätä ja sohjoa.
Ja hiljaisuus.
Sen voi melkein kuulla.
Tämä on kamalaa aluetta, Pappa. Minua pelottaa.
Olemme kaukana kotoa.
Pääsemme täältä.
Heti kun aurinko nousee, yritämme oktantin kanssa.
Sitten tiedämme ainakin leveyspiirin.
Uskotko todella, että siitä on apua?
Pitää yrittää, Frank. Meidän on yritettävä kaikkea.
Olen miettinyt ruokapuolta. Ehkä siitä riittää viikoksi.
Meidän on syötävä kylmyyden takia.
Entä sen jälkeen?
Sitten vain paleltaa.
Tulehan. Mennään hoitamaan naamaasi.
Dooley, haluan puhua yhdestä asiasta nyt heti -
- ennen kuin on ehkä liian myöhäistä. - Niin?
Poikien mielestä olit loistava, kun toit meidät ehjinä alas.
Kiitos.
He haluavat sinun tietävän, että tottelevat tästä lähtien sinua.
Ymmärräthän?
Ymmärrän.
Parasta käynnistyä ja äkkiä!
Muista akut, kippari.
Jos käytät moottorin akkujen virran, en saa mitään kuuluviin.
Hyvä on. Unohda koko juttu.
Meillä ei siis ole generaattoria?
Miten monta viestiä voi lähettää jäljellä olevalla virralla?
Vaikea sanoa. Kolme tai neljä lyhyttä viestiä, ehkä vähemmän.
Anna se lehtiö.
Tehdään näin. Kokeillaan tätä nyt heti.
Lähetä tuo viesti kolme kertaa, ei enempää.
Lähetänkö sen heti?
Lähetä se selväsanaisesti, poika. Sen pitää kuulua.
Tiedämme vain -
että noin kello 23.00 -
Dooley eteni St. Lawrence -joelta -
kohti luodetta.
Edes sitä ei tiedetä varmasti. Jokin sen jälkeen tapahtunut -
on saattanut saada Dooleyn muuttamaan suuntaa.
Jos saan ehdottaa, koska Dooley on siviili -
voi ehkä olettaa...
Jos Dooley sanoi lentävänsä luoteeseen, hän teki niin.
Emme tiedä sitä, Mac.
Joudumme nojautumaan tietoihin, jotta etsinnät voi aloittaa.
Tiedetään, että Montreal selvitti Dooleyn sijainnin keskiyöllä.
Valitettavasti määritys oli kehno.
Mutta sen mukaan -
Dooley oli silloin Manawan-järven liepeillä.
Tässä näin.
Kuten näkyy, kartta tästä pohjoiseen on hyvin epämääräinen.
Suurin osa aluetta on "tutkimatonta".
Onko tuo uusin kartta?
Kuulemma on. Eikö niin, luutnantti?
Kyllä on. Lähetin 9W605-Iomakkeella kiireisen pyynnön -
saada lisätietoja Washingtonista.
Ja varmaan viitenä kopiona?
Grönlannista saatujen Dooleyn lähtöä koskevien tietojen mukaan -
polttoainetta olisi pitänyt riittää neljäksi tai viideksi tunniksi.
Jos Dooley käytti kaiken polttoaineen -
hänen koneensa tuli alas suunnilleen -
640-960 kilometrin päässä Manawan-järveltä pohjoiseen.
Oli miten tahansa -
on helppo tajuta, että jos Dooley käytti kaiken polttoaineen -
hänen tilanteensa on hankala.
Milloin alamme etsiä häntä, eversti?
Heti kun muut tulevat.
Stutz, Moon, J.H. Handy ja Stannish tulevat illalla.
Miksi odotamme heitä? Dooley on jäätymäisillään.
Jotta estämme turhat yritykset.
En kysynyt sinulta.
Olisi epäviisasta käyttää muita kuin kokeneita joka sään lentäjiä.
Meiltä liikenee nyt koneita.
Voimme aloittaa vuorojärjestelmän, kun loput saapuvat.
Meiltä riittää vielä välineitä.
Jos saan ehdottaa -
koska Washingtonista ei olla saatu mitään määräyksiä -
olisi ehkä parempi...
Jos etenemme oikeita kanavia pitkin.
Pääsemmekö lähtemään neljän tunnin kuluttua?
Emme.
Tulkaa tänne lähtövalmiina kahden tunnin päästä!
Aika.
En tajua. Tässä ei ole järkeä.
Täällä koneessa on kylmempää kuin ulkona.
Tuon mukaan meidän pitäisi juoda kuumaa kahvia -
Bangorissa, Mainessa, Pariisissa tai Vladivostokissa.
Ne ovat samalla leveyspiirillä.
Saan aina saman tuloksen.
En uskonutkaan, että se toimisi.
Sen takia ei kannata ottaa suuntia tähtien avulla illalla.
Mietin, johtuuko se minusta. Kylmyys jähmettää ajatukseni.
Se johtuu kylmästä. On niin kylmä, että oktantti sai keuhkokuumeen.
Aika saattaa olla myös väärä.
Hienot laitteet eivät toimi näissä lämpötiloissa.
Lentosuunnistajan pitäisi tietää, missä on.
Minä en tiedä. Olen pahoillani.
Pahoillasi?
Onko sinun vikasi, jos aurinko ei ole siellä missä pitää?
Joku on vain sormeillut sitä.
Lakkaa pähkäilemästä liikaa kirjojen kanssa.
Tule ulos. D'Annunzialla on meille uusi lelu.
Tulen kohta. Yritän vielä kerran.
Käännätte vain kammesta ja se tekee loput.
Jos haluatte lähettää SOS-hätäsanoman, kääntäkää tästä.
Jos haluatte jonkun lähellä olevan määrittävän sijaintinne -
kääntäkää vipu tähän suuntaan -
niin se lähettää jatkuvaa "A: Ta".
Pisteitä ja viivoja niin pitkään kunnes lopetatte.
Miten kauas tuo kuuluu?
Se riippuu. Täällä ei varmaankaan kovin kauas.
Ilmapallo voisi nostaa antennin ilmaan -
samoin leija.
Niitä voisi käyttää, jos ajelehtisi lautalla.
Kunpa ajelehtisimme.
Leijaa varten ei ole aina tuulta -
ja on niin kylmä, ettei pallo leiju ilmassa.
Antenni on kiinnitettävä noihin puihin.
Anna minun veivata sitä vähän aikaa.
Sitä on raskasta veivata. Se vei kaikki voimani.
Hammaspyörien rasva on liki jäässä.
Mutta se toimii. Näin valoa.
Anna minun kokeilla, saanko veivattua sitä.
Poika, unohdit syödä aamiaista.
Aloitetaan kahvimyllyvuorot.
Joku tulee -
puolen tunnin välein veivaamaan niin kauan kuin jaksaa.
Se pitää ainakin lämpimänä.
Miten kauas tämä siis kuuluu?
Ehkä 40 tai 160 kilometrin päähän.
Hienoa. Siitäpä on suurta apua. Kuin nauloista arkussa.
McMullen Millerille ja Fitchille. Näettekö saman kuin minä?
Paleltaa niin, etten näe mitään.
Vai paleltaa? Minulla on ongelmia lämmittimen kanssa.
Edes ikkunat eivät pysy kirkkaina.
Katsokaa horisonttiin noin 110 kilometrin päähän.
Olen tainnut juoda väärää viinaa -
mutta noita vuoria ei ole kartallani.
Ei minunkaan.
Toivottavasti Dooley ei mennyt tästä.
Jos jäätä oli paljon, hän ei olisi selvinnyt vuorista.
Niillä pitäisi olla nimi.
Nimeämme tästedes näköjään monia asioita.
Annetaanko niille nimeksi Corsair-vuoret?
- Sopii minulle. - Merkitkää ne karttaan.
Vaikka vuoret ovat jo pahoja, katsokaa niiden takana olevaa säätä.
Dooley kuoli noilla vuorilla tai livahti jotenkin niiden ohi.
Jos hän pääsi toiselle puolelle, hän voisi olla vaikka kuussa.
Mac, tule tänne. Äkkiä!
Kaikille koneille, viesti Dooleylta.
Noin kahdeksan kilometrin pituisella järvellä -
lähellä rantaa.
Sijainti on arviolta 960 kilometrin päässä -
St. Lawrencelta luoteeseen.
Kuuntele loput!
Ei vammoja.
Ruokaa tarvitaan kiireesti.
Akkujen virta lopussa.
Pystyy vielä ehkä -
yhteen...
- Kuulen tuskin Presque Islen, Mac. - On pakko. Pyydä toistamaan se.
Pystyy vielä yhteen -
lähetykseen teille.
Määrittäkää sijainti, kun pääsette alueelle.
Lähettäjä Dooley.
Se onnekas irlantilainen. Kuulitteko tuon?
Kuulitteko te tuon? Se irlantilainen!
Se vana siipiveikko. Hän onnistui!
Hei, Wally ja Fitch!
Kuulitteko Presque Islesta tulleen viestin?
Kuulimme!
Se Dooley. Se heppu selvisi hengissä!
Nyt meidän pitää vain löytää hänet!
Kuunnelkaa, Wally ja Fitch.
Lähetän Presque Isleen viestin -
että menemme sille alueelle.
Dooley odottaa meitä jossain vuorten takana.
Hän on elossa.
- Saitko sen ylös? - Sain.
Lähetä se.
No, lähetä nyt.
Siniset veet
Kertokaa, viel änkyttääkö hän?
Tätä ruohoa voi käyttää makuupussien alla.
- Anna sytkärisi. - En saanut sitä syttymään.
- Haluatko ruohoa? - Haluan.
No niin.
Missä Lovatt on?
En tiedä. Minulla on ollut kiire katon kanssa.
- Luulin, että hän on kanssasi. - Hän lähti metsälle.
- Metsälle? - Niin.
Hän otti haulikon ja kahdeksan patruunaa.
Patruunapesä oli jäässä, mutta hän korjasi vian.
Hänellä oli nälkä ja hän aikoi hankkia syötävää tai...
- Jos patruunat toimivat. - Milloin hän lähti?
Kai tunti sitten.
Missä se kivääri on? Tuskin selvisin tänne.
Patruunatkin ovat jäässä.
Jos hän on tuulen alapuolella, hän voi kuulla huutomme.
- Kaikki yhdessä. - Frank!
- Tuohon suuntaan. - Frank!
Tämä ei kannata, Mac. Tiedäthän sen?
Tiedän.
- Mac. - Niin?
- Meidän pitää lähteä. - Takaisinko?
Polttoainetta riittää juuri ja juuri Presque Isleen.
Hyvä on, Dusty. Noustaan 2100 metriin ja käännytään takaisin.
McMullen Millerille ja Fitchille.
Nähdään Presque Islessa.
Dooley!
Stankowski!
Murray!
Mitä hyötyä tästä on?
Vaikka huutaa kurkkunsa kipeäksi, kukaan ei kiinnitä huomiota.
Mitä se kannattaa?
Pitää vain kävellä suoraan -
eikä kiertää ympyrää.
Etene suoraan -
tällä tavalla.
Näetkö nyt? Aika fiksu tyyppi.
Oikea Daniel Boone.
Et tarvitse pensaita tai puita.
Seuraa vain jälkiä, niin pääset leiriin nukkumaan.
Uni on kaikkein tärkein asia -
tässä maailmassa.
Jopas jotakin.
Kierretään vain ympyrää, minne joudumme, sit ei voi tietää.
Dooley!
Olen karusellissa.
Suuressa, hienossa karusellissa -
jossa saa ilmaista jäätelöä.
En vain näe mitään, Dooley.
Tiedätkö yhden asian, fiksu veikko?
Olet tavallinen ihminen, mutta odotat eläväsi ikuisesti.
Pelkäät kuolemaa, koska et tiedä siitä mitään.
Se on se juju -
se siinä on jujuna.
Istun ihan vähäksi aikaa -
tähän -
ja lepään hetken.
Ei sitä jaksa kävellä loputtomasti.
Kävely koskee jalkoihin.
Tämä on helppoa.
Makailen tässä ja ajattelen Margaretia -
ja paljon parempaa karusellia.
Margaretin muistaa ilman kuvaakin.
Frank, en osu mihinkään.
- Tämä on naurettavaa. - Osut varmasti, Margaret.
Lakkaa katsomasta minua. Keskity siihen, mitä teet.
Katson mieluummin sinua.
En saisi syödä tätä. Minä lihon.
Pidän pulleista tytöistä.
He näyttävät nauttivan elämästä.
- Silmäni ovat kuin kiinalaisella. - Itsepä keksit.
Halusin antaa kuvani sinulle.
Muistan sinut ilman kuvaakin.
Vaikka olisin kuinka kaukana, muistan sinut aina.
Voi, Frank. Älä ole noin dramaattinen.
Muistan sinut aina.
Frank!
Vaikka sää ei ole nyt selkeä, se selkenee, kun pääsemme sinne.
Katsokaa nyt, Montrealissa on aivan selkeää.
Länsituulta 40 km/t. Quebecissä on hajanaisia pilviä.
Sää selkenee tunnin sisällä.
Mitä muuta tarvitaan?
Kunpa tietäisimme, millainen sää oli silloin.
McMullenin mukaan se alue on vaikea löytää.
Noiden vuorten jälkeen kaikki näyttää samalta.
Lähdetään sinne heti. Löydämme sen jotenkin.
- Mitä mieltä olet, Stutzie? - Yritetään sitä.
Jos eksymme, se ei ole ensimmäinen kerta.
Lennetään v-muodostelmassa. Arvotaan, kuka lentää kärjessä.
Se olen näköjään minä.
Herätys, unikeko. Nyt lähdetään.
- Olen innoissani. - Tuli ongelma, Stutzie.
Mitä nyt?
Emme saa kaasuttimen lämpöä kohdalleen moottorissa -
purkamatta sitä. Se vie ainakin kaksi tuntia.
- Mitä haluat tehdä? - Kaksi tuntia?
- Saatteko mitään lämpöä koneeseen? - Vähän, mutta se voi jäätyä.
Mikä vain on tapana.
- Lähdemme sillä siitä huolimatta. - Omapa on henkenne.
Jos löydämme Dooleyn tänään -
ostan pullon viinaa ja ryyppäämme.
Aamen.
Näille ikkunoille on tehtävä jotain.
Emme huomaisi Dooleya, vaikka lentäisimme hänen ylitseen.
Otahan iisisti. Rauhoitu.
Näytän yhden vanan tempun, kun lähestymme etsittävää aluetta.
Otitko metsästyspuukkosi mukaan?
Otin. Mitä siitä?
Rauhoitu. Älä ole kärsimätön.
Partaveitsi olisi parempi.
Jos haluat, että leikkaan kurkkuni auki, niin ei käy.
Opimme sen vanan tempun, kun lensimme Fordeilla ja Stinsoneilla -
ennen kuin niihin laitettiin uudet lämpöputket.
Haluatko kurottaa ulos -
ja raaputtaa jään pois veitselläni?
En. Tee sinä se.
- Minäkö? - Niin, ystäväni.
Mitenkähän kylmää ulkopuolella on?
En tiedä.
Lämpömittarin alin piste on -40 astetta.
Arvelisin...
Arvelisin, että tuolla on liki -56 astetta.
- Ei voisi sen kylmempää olla. - Niin, ei voisi.
Rauhoitu.
Mikä hätänä? Pelkäätkö käden jäätyvän?
En suinkaan.
Pelkään, että täällä voi olla tuulista -
- jos avaan ikkunan. - Se ei haittaa minua ollenkaan.
Menen istumaan Wilsonin viereen -
kunnes olet lopettanut raapimisen.
Selvä, pojat.
Lähestymme etsimisaluetta.
Hajaantukaa.
Willie Moon oli monien muiden hengeneimolainen -
sillä he olivat taistelleet kauan samoilla taivailla.
Stannishille -
lentäminen on muutakin kuin elinikäinen ura.
Se on mahdollisuus elää -
ja ehkä myös kuolla haluamallaan tavalla.
J.H. Handy, tiiviin yhteisön osa.
Nämä miehet eivät tunne lainkaan vihaa -
sillä on vaikeaa -
tuntea vihaa sään kaltaista ilmiötä vastaan.
Stutz, Sunny Hopper -
ja Joe odottavat -
kuullakseen minkä tahansa äänen.
Kun kaverin kone on pudonnut -
vanassa taistossa tulee tärkeäksi -
että hän nousee jälleen ilmaan.
Yleensä sanotaan jotain siitä -
miten hyvä joku oli, kun tehdään näin.
Mutta se tuntuu olevan muukalaisia varten -
eikä täällä ole muukalaisia.
On sanottava vain yksi asia.
Voimme käydä loput läpi mielessämme.
Frank oli hyvä lentäjä -
ja siihen sisältyy paljon.
On olemassa -
psalmi, joka kertoo -
paimenesta, mutta en tiedä.
Ehkä on parempi lausua jotain, minkä me kaikki tiedämme.
Isä meidän -
joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon sinun nimesi.
Tulkoon sinun valtakuntasi. Tapahtukoon sinun tahtosi -
myös maan päällä niin kuin taivaassa.
Dooley!
Anna meille tänä päivänä jokapäiväinen leipämme...
Dooley!
...anna meille syntimme... - He tulevat!
Kuulin heidät! Lhan varmasti!
...niin kuin mekin anteeksi annamme...
He pyysivät sijaintitietoja!
...saata meitä kiusaukseen...
Meidän on vastattava kiireesti!
Dooley!
...vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta -
ja voima ja kunnia -
iankaikkisesti. Aamen.
Anteeksi, olin niin innoissani.
Ei se mitään.
Voimme kai lähteä.
Emme voi tehdä täällä muuta.
Hyvästi, Frank.
Kahdeksan kilometrin pituinen järvi. Mikä järvi?
Tuoko?
Voi nähdä 160 kilometrin päähän, mutta koneen siipienväli -
voi olla vain 30 metriä.
Kuin etsisi lastua meren keskeltä.
Olemme melkein alueen yläpuolella.
Käsken häntä sytyttämään suuren rovion.
Wilson!
- Kuuluuko vielä mitään? - Ei mitään.
Ei siis mitään?
Hänen lähetyksensä ei ole ehkä tavanomainen.
Tiedän. Ääni on täysillä.
Hän saattaa käyttää hätälaitetta.
- Sitä, jota veivataan. - Etsin ääniä siitäkin.
Lähetetäänkö hänelle uusi viesti?
En halua yrittää liian usein. Sitten en kuule hänen viestiään.
Kokeile sitä kuitenkin. Meidän on otettava se riski.
Käske hänen rakentaa iso nuotio ja pitää sitä yllä.
He ottavat yhteyttä taas. He ovat jossain lähellä.
Kuuluuko ääni nyt kovemmin?
Kuuluu, paljon kovemmin.
He sanoivat: "Rakentakaa iso nuotio ja pitäkää sitä yllä."
Kuuluiko mitään muuta?
Kuului. He sanoivat:
"Ottakaa iisisti."
Eivätkö he halua sijaintia? Etkö lähetä vastausta?
Kohta. Lämmittelen sormiani.
Lämmitä ne kunnolla, poika.
Mene Murrayn kanssa ulos tekemään kurjasta puusta nuotio.
Kaatakaa sen päälle öljyä.
Ehkä sillä saa aikaan muutakin kuin valkoista savua.
Tuokaa se kahvimylly tänne.
- Etkö vastaa heille? - Tämä on suunniteltava kunnolla.
Kun sinä suunnittelet, he lentävät jo poispäin.
Niin, mutta akuissa on enää vain vähän virtaa.
Jos painan nappulaa, virta loppuu hetkessä.
Olisi parempi määrittää heidän sijaintinsa.
Oletko varma?
Sinun on oltava varma.
Ei. En ole varma.
Akut kestävät kauemmin, jos kerromme, mihin suuntaan on lennettävä.
Hyvä on.
Tehdään niin kuin sinä haluat.
No niin. Nyt pelataan riskipeliä.
Löysin hänet!
Ääni kuuluu heikosti, mutta löysin hänet.
Hän haluaa määrittää sijaintimme.
Pyytää lentämään 140 asteessa.
Yksi... Se on takanamme.
Niin hän sanoo.
Hän antaa kohta toisen lukeman.
Käänny 140:ään, Ralph.
Tiedetään! Kuulimme sen!
Olemme aivan kannoillasi, Willie.
ÄIkää olko. Hajaantukaa ja olkaa valppaina.
Hei, Willie. Hidasta vähän. Oikea moottorimme jäätyy.
- Emme pysy mukanasi. - Pumppaatko tankkiin alkoholia?
Pelleiletkö? Tämä kone haisee kuin panimo.
Pysyttelemme jotenkin mukana.
Pysykää vain ilmassa, ei muuta.
Willie, sain taas yhteyden.
Hän käski kääntyä nyt 150 asteeseen.
Kylmyys tuhoaa tämän lentokoneen.
Kuulitko dynamoottorini äänen äsken? Se on huonossa kunnossa.
- Miten paljon virtaa on jäljellä? - Se on melkein loppu.
Viime viestin mukaan kompassissa oli magneettihäiriöitä.
He halusivat, että lähetämme sijainnin jatkuvasti.
- Kunpa voisimmekin lähettää. - Niin.
He ovat yhä pohjoisessa. Tuulet ovat siellä varmasti voimakkaita.
Anna heille uusi sijainti. 160 astetta.
Uusi sijainti. 160 astetta.
Miltä hän kuulostaa?
Heikommalta. Yhteys ei kestä kauaa.
Voihan ihme.
Tästä nuotiosta ei ole apua täällä.
Siirretään se koneen lähelle, niin se näkyy paremmin.
Niin. Ota isot halot.
Stan, odota hetki. Kuuntele.
Kuuntele.
- Kuuletko mitään? - En, en kuule.
Kuulin lentokoneen ihan varmasti.
En tainnutkaan kuulla mitään.
Taisin vain haluta kuulla sen todella kovasti.
Meidän on löydettävä kone pian. Aika ja polttoaine kuluvat.
1800 litraa jäljellä. Se riittää puoleksi tunniksi.
- Näetkö jotain? - Näen, tuolla luoteessa.
- Tuo voi olla se. - Tarkistetaan asia.
Olisin voinut vaikka vannoa -
mutta se olikin vain pikku saari, jossa oli puu.
Uusi suunta, 170 astetta.
Selvä.
He kaartavat laajalle tullessaan takaisin.
- Koveneeko ääni? - Kovenee, paljon.
- Korvat menevät jo tukkoon. - Luojan kiitos.
Nyt kuuluu hyvin.
- Dooley. - Odota hetki.
- Dooley. - Mikä hätänä?
Nyt se loppui.
- Eikö mitään ole jäljellä? - Ehkä vielä yhteen kertaan.
Sitten se loppuu taatusti.
Pyydä kuuntelemaan 500 kilohertsin taajuudella.
- Hätälaitetta, kahvimyllyä. - Minä yritän.
Laita hanskat käteen.
Käynnistäkää se kahvimylly! Veivatkaa sitä kovasti.
Hei, Joe.
500:Ita kuuluu vain hyödytöntä musiikkia.
Emme kuulisi Dooley hätälaitetta, jos hän käyttäisi sitä.
Se Montrealissa oleva iso asema tunkee päälle.
Sille ei voi mitään.
Olemme taatusti aivan hänen yläpuolellaan.
Meidän on oltava.
Kun aurinko laskee, voimme ehkä nähdä paremmin.
Kun aurinko laskee, on liian myöhäistä.
Meidän on jo muutenkin vaikeaa päästä Presque Isleen.
Onko tästä apua?
Kuuntelevatko he varmasti tätä taajuutta?
En tiedä.
Yritin kertoa heille, mutta akkumme olivat lopussa.
- He eivät vahvistaneet sitä. - Vahvistaisivatko he yleensä?
- Vahvistaisivat. - Jatkakaa veivaamista -
ja rukoilemista.
He ovat tulossa, pojat.
Pojat, he tulevat!
Willie, McMullen, Stutzie!
He eivät kääntyneet kertaakaan. He eivät nähneet savua.
He lensivät aivan yläpuoleltamme.
He eivät nähneet meitä!
Meitä on varmaan vaikea huomata.
Vaikeampaa kuin luulimme.
Todella vaikea.
Anteeksi, että jouduitte tulemaan suoraan koneistanne.
Olette varmaan väsyneitä.
Meidän on päätettävä seuraavasta vaiheesta -
sitten voitte mennä pehkuihin.
Willie, sinun koneesi taisi saada yhteyden Dooleyyn ensimmäisenä.
Mihin aikaan ja mikä oli sijaintisi?
Kello oli noin 15.00. Olimme tunnin päässä vuorilta.
Olit sitten kai suunnilleen -
290 kilometrin päässä vuorilta pohjoiseen?
En tiedä sen paremmin.
Kompassi ei pysy paikallaan siellä.
Meillä oli sama pulma.
Mutta radistinnehan kuulivat Dooleyn ensimmäisen vastauksen?
Niin kuulivat -
mutta sen jälkeen kuului vain se Montrealin asema -
- jonka peitti muut. - Eikö sitä asemaa voi hiljentää?
Se hiljennetään.
Etsitte kuitenkin tietyn alueen -
joka voidaan ehkä jättää laskuista.
Jos Dooley olisi ollut siellä, olisitte huomanneet hänet.
Enpä ole niin varma.
Eversti, en haluaisi myöntää tätä.
Mutta olen varma, että muut tuntevat samalla tavalla.
Ei ehkä pitäisi sanoa mitään -
koska olimme ainoa kone, joka ei kuullut -
Dooleysta mitään.
Mutta tuntuu ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun aloitin lentämisen -
ja se tapahtui kauan sitten -
että en tiedä, missä olen käynyt.
Piditkö kirjaa kursseista? Entä merkintälasku?
Eversti, nyt alkaa jo naurattaa.
Jokainen, joka voi pitää tarkan kurssin -
sillä alueella, on nero -
ja saa myös suurta apua Jumalalta.
Mitä sitten ehdotatte? Meidän on tehtävä jotain.
Mennään sinne illalla ja suunnistetaan tähtien avulla.
Siirrytään kiinnepisteestä toiseen -
ja vahditaan koko ajan, missä ollaan.
Pyritään pääsemään alueen ylle juuri ennen aamunkoittoa.
Jos Dooley kuulee moottorimme, hän ampuu valoraketin, jonka näemme.
Miksi ette näe häntä paremmin päiväsaikaan?
Kaikki näyttää samalta siellä -
mitä Dooley ei kai tajunnut, kun sanoi olevansa järven päällä.
Siellä on lukemattomia järviä.
Muista, että Dooley yrittää ajatella jäätyneillä aivoilla.
Siellä on melkein -56 astetta.
Hän ei enää ajattele loogisesti tässä vaiheessa.
En tiedä, missä Dooley on -
mutta menimme varmaan läheltä ohi -
noin 10 minuuttia viimeisten suuntaohjeiden jälkeen.
- Miten läheltä? - Ei aavistustakaan.
Pyysimme häntä rakentamaan nuotion.
- Mutta ette nähneet savua? - Emme.
Jos savua oli -
jossain alapuolellanne tai horisontissa -
- ettekö olisi huomanneet sen? - Yleensä kyllä -
mutta olosuhteet vaihtelevat siellä paljon.
Olimme aika korkealla. Olisi parempi lentää matalalla.
- Stannish, näitkö sinä mitään? - En.
Entä sinä, J.H.?
Luulimme näkevämme hänet -
mutta lähdimme erillemme turhaan.
Etsintöjä on rajattava jotenkin.
Olisitteko nähneet hänet, jos olisitte olleet tarpeeksi lähellä?
- 15 tai 25 kilometrin päässä? - En haluaisi sanoa varmasti.
Anna jonkinlainen mielipide.
Tuntuu mahdottomalta, ettemme olisi huomanneet nuotiota.
Näkyvyys oli 160 kilometriä joka suuntaan.
Et vastannut kysymykseeni.
Olisitteko nähneet hänet, jos olisitte olleet lähellä -
15 tai 25 kilometrin päässä?
Anteeksi, joku meistä olisi nähnyt hänet.
Sitten meidän on tehtävä vaikea päätös.
Voimme mennä samalle alueelle etsimään tarkemmin -
ja olettaa, että ette huomanneet häntä -
tai etsiä aivan uudelta alueelta.
Fuller.
Milloin se tulee etsittävälle alueelle?
Vai niin.
Entä reitti?
Hienoa.
Hudsonin lahden yllä kehittyy matalapaine.
Dooley kohtaa sen 36 tunnin sisällä.
Sepä on hienoa.
Se kestää useita päiviä.
No -
kumman valitsette?
Hyvä on. Tiedän, miltä teistä tuntuu.
Uskon, että olisitte huomanneet hänet, jos olisitte olleet lähellä.
Tuntuu loogiselta jättää se alue pois laskuista, ja yrittää -
etsiä samalta suunnalta, mutta idempää -
noin 80 tai 160 kilometrin päästä.
Onko kukaan kovasti vastaan?
Stutzin ehdotus tähtien käytöstä on hyvä, kokeillaan sitä.
Käytämme kaikkia koneita -
jotta voitte levittäytyä laajalle huomeniltana.
Levätkää kunnolla ennen sitä.
Koska aikaa ei ole paljon sään takia -
ei tarvitse korostaa, että jos olemme huono-onnisia -
emmekä huomaa nyt häntä -
Dooleylle tulee tukalat oltavat.
- Hän on ollut siellä kuusi päivää. - Niin -
ja hänellä alkaa olla nälkä.
Hei, Stutz -
ota yhteys keskukseen 52 New Yorkissa.
- He ovat kyselleet sinua koko illan. - Selvä.
Tulehan, Sunny. Jäät tänne.
Kulta, yhdistäisitkö keskukseen 52 New Yorkissa?
Niin.
Varmaan joku tyttöystäväsi.
52, onko teillä viesti kapteeni Stutzille? Niin.
Hän kai haluaa, että saan sinut kosimaan häntä.
- Mikä vain on tapana. - Niin, puhelimessa.
Niin, miehenne on Dooleyn lentosuunnistaja.
Ei, emme ole. Hän löytyy varmasti huomeniltana.
Niin. Varmasti. Saimme hänen sijaintitietonsa tänään.
Siis eilen.
Unohdin, että vuorokausi on vaihtunut. Taidan olla uninen.
Eipä mitään. ÄIkää huolehtiko, löydämme hänet.
Kyllä hänellä on lämmin.
Niissä koneissa on kaikenlaista syötävää.
Charles? Ai, vauva.
Hän parani flunssasta.
Kerron hänelle varmasti.
- Onko siinä kaikki, rva Murray? Haloo? - Olen täällä.
Olen kyllä täällä.
Kertokaa hänelle -
että rakastamme häntä.
Haloo, rva Murray?
Rva Murray?
Niin. Kerron hänelle.
Ei ole enää lentäjää, lentosuunnistajaa -
radistia tai teknikkoa.
Neljä miestä on nyt yhdistynyt yhdeksi hengeksi.
Toivo voidaan tappaa -
mutta ei syvällä olevaa ihmisen selviytymistahtoa.
Kaikki muut tarpeet vähenevät olemattomiin -
ja ihmiset saattavat liittyä epätoivoissaan yhteen.
Mutta se tahto on oikukas ja voimakas.
Se voi muuttua kurjaksi hädäksi, jos johtaja epäröi -
tai jos yhdentyneen joukon jäsen sanoo jotain väärää ja väärään aikaan.
Se tahto saattaa tuhoutua hetkessä.
Dooley.
Nukutko sinä?
En.
En pysty nukkumaan. Ajattelen asioita.
Yritä. Huomenna on paljon tekemistä.
Jos koneet eivät palaa -
takaisin melko pian...
Ne palaavat. Voit luottaa siihen.
Mutta olen ajatellut -
että miksi ne tulisivat samaan paikkaan?
He etsivät täältä eivätkä nähneet mitään.
Eivätkö he etsi huomenna jostakin muualta -
rajatakseen aluetta?
Etkö sinäkin tekisi niin, jos lentäisit niillä koneilla?
He päättävät siitä, kun laskeutuvat maahan.
Meidän pitää vain rakentaa suurempi nuotio.
Rupea nukkumaan.
On mahtavaa päästä taas vaimoni ja Charlesin luokse.
Niin, se on mahtavaa.
Kysyn vaimoltasi, valvotatko häntä öisin.
Sinun kanssasi on kurjaa nukkua.
Pikku-Charles pitää meidät hereillä valtaosan yöstä.
Hän itkee aina jonkin takia.
Hän itkee varmaan nytkin.
Sitten on hyvä, että olet täällä.
Et kai narraa, Dooley? Tulevatko he varmasti huomenna?
Varmasti.
Yritä nukkua vähän.
Minulla on ikävä vaimoani ja lastani.
Heidän piti tulla tänään. He eivät tulleet.
Tuuli voimistuu, mitä se tarkoittaa?
En tiedä.
Jos tätä jatkuu koko yön, sää muuttuu.
Sää on ollut hyvä. Se siis huononee?
Käytetään sitä radiota yöllä.
Ei. En usko, että he tulevat yöllä.
Säästäkää voimianne päivää varten.
Ei lähetetä huomenna suoria signaaleja.
Naputetaan morsemerkeillä viesti:
"Palatkaa samaan paikkaan." Onko selvä?
- Miten kauan voit tehdä niin? - Niin kauan kuin pojat vääntävät.
Hyvä, tehdään sitä koko päivä.
Entä sen jälkeen?
Sitten tarvitsemme lepoa.
Ehkä kannattaisi lähteä täältä.
Täällä ei ole mitään tapettavaa.
Kaikki on jo kuollutta.
Koneet eivät palanneet.
- Lentosää oli hyvä... - Pää kiinni.
- Voisimme löytää joen tai puron. - Hiljaa.
Mutta Dooley, sanoit, että he...
Kuunnelkaa tarkasti, joka iikka.
Tuolla vuorella on poika, joka ei kuunnellut minua.
Hän on kuollut.
Selviämme vain täällä.
Jos he eivät näe konetta ilmasta, he eivät näe meitä, kun kävelemme.
Ammun ensimmäisen, joka lähtee leiristä.
Tähtään jalkoihinne -
mutta saatankin osua takaraivoon.
Kävi miten tahansa, ansaitsette sen.
Ymmärtävätkö kaikki?
Oletko lyönyt omaa lastasi?
Hei, McMullen. Missä olet?
Yläpuolella odottamassa sinua.
Noin neljän kilometrin korkeudessa.
Stannish meni juuri pilvistä alapuolellani.
Selvä, aletaan nousta.
Odottakaa. Menemme pilvien läpi.
Vega näyttää hyvältä. Yritän vielä kerran.
- Eikö ole vähän aikaista? - Niin on.
Aletaan veivata. Samat vuorot kuin eilen.
Ei ole edes valoisaa.
Ei saada kuumaa kahvia, mutta tulee kuuma.
Juku, en jaksa enempää.
- Hänelle riittää. - Selvä, jatka sinä, poika.
Yritän sen jälkeen.
Stankowski, kun saat taas henkeä -
hae koneesta valoraketit -
ja pistooli. Tarvitsemme ne.
Ei juoksennella ympäriinsä etsimässä tavaroita.
Niin, ei juoksennella ympäriinsä.
Se on rankkaa täydellä mahalla.
No niin, nyt se toivottavasti tapahtuu.
Menemme alas katsomaan, mitä näkyy.
Olkaa valmiina.
Stutzie saa vahtia noita vuoria. Jotkut ovat aika korkeita.
Ralph, kuunnellaan me Stutzia.
Vahdi mittaria koko ajan. Wilson!
- Kuuntele 500 kilohertsin taajuutta. - Kuuntelen sitä.
Kuuntele kunnolla.
Ei. Se ei voi olla totta! Ei kai sinua ala jännittää?
Jännittääkö? Kaikki on hallinnassa.
Stutz, missä olet?
Älä häiritse minua.
Stutz, oletko jo turvassa?
En vielä.
Olkaa valmiina.
Täällä on aukkoja.
Hei, me olemme laaksossa.
Vuorten huiput ovat pilvien peitossa.
Etsikää aukko ja tunkekaa alas.
Meidän on lähdettävä. Polttoainetta on enää vain 1700 litraa.
Juku, miksette sanoneet mitään? Menkää jo.
Samoin minulla, Stutzie. Nähdää Presque Islessa.
Onnea matkaan.
Hei, kaverit! Löysin hänet.
Jukoliste, löysin hänet.
Mistä, Mac? Näetkö hänet?
Ei. Radiossasi, kompassissasi.
Kuuntele. Kuuletko signaalin? Katso, miten neula pyörii.
40 astetta. Käännytään äkkiä takaisin.
Hän lähettää viestin. Olkaa hiljaa ja kuunnelkaa!
Hän pyytää palaamaan samaan paikkaan. Tiesin sen!
Voi ei.
Hänen pitää jatkaa, tai emme huomaa häntä nytkään.
Ehkä veivaamme sitä liian usein.
Ei. Meidän on jatkettava.
Meidän täytyy. Pidetään pieni tauko.
Stutzie, meidän pitää lähteä.
- Polttoaineen takiako? - Niin. Nähdään.
Hei, Mac. Oletko kuullut mitään?
- En mitään. Entä sinä? - En.
Hei, odota!
Hän lähettää taas, pojat.
30 astetta. Kymmenen vasempaan. Näettekö sen?
Hän särkee tärykalvoni. Kääntykää!
Seis.
Ei päästetä heitä ohi tällä kerralla.
- Tuolla näkyy valoraketti! - Missä?
Luulin, että tuolla edessä. Ehkä näen näkyjä.
Säilyttäkää kurssi 30 asteessa.
Hei, he ovat tuolla!
Tuolla näkyy risti! Tuo on Corsair.
He ovat tuolla!
Niitä on kaksi lisää. Ne siunatut siipiveikot!
Napakymppi.
Huopia.
Dooley, täältä löytyi kirje.
Äitini on kunnossa! Tässä lukee:
"Luojan kiitos löysimme sinut."
Murray, vaimosi Violet kertoi -
että se pikkuinen parani flunssasta.
"Pienkoneet hakevat teidät kohta."
"Dooley, vaimosi ja lapsesi odottavat sinua."
He haluavat tietää, mikä täällä on vialla.
He laskivat, että meitä on vain neljä -
ja haluavat, että teemme isoja kirjaimia!
Kerätkää äkkiä oksia.
He eivät voi norkoilla täällä kauaa.
Tuokaa loput oksat.
LOVATT KUOLLUT
Hei, Dooley. En tiennytkään, että sinulla on vaimo ja lapsia.
Niin on.
Heitä on kuusi.
SubLand.info